В празен парцел в предградията на Лос Анджелис случайни минувачи откриха котка с парализирани задни крака.
Котката също беше бременна и предстоеше да ражда.
Когато котката беше докарана в градския приют, се установи причината за нейната парализа – в долната част на гръбначния стълб беше забит куршум, някой e стрелял по тази котка.
Според доброволци котката е била сериозно ранена и е оцеляла само по чудо, може би заради котенцата си.
Скоро тя започна да ражда, но очевидно поради парализата й нещо се обърка и първите две родени котенца умряха веднага. След това котката беше откарана по спешност при ветеринарния лекар, който й направи цезарово сечение. Той изроди още четири котенца и всички бяха живи и здрави.
Едва възстановена от операцията, котката започна да храни котенцата и се оказа много грижовна и внимателна майка. Малко по-късно две котенца, намерени на улицата, бяха настанени при нея и тя ги прие като свои и също започна да ги храни.
За съжаление нищо не можеше да се направи за нейната парализа. Беше ясно, че котката завинаги ще остане с неподвижни задни крака. Тя също имаше проблеми с контрола на пикочния мехур и трябваше да носи памперси.
Котката успешно нахрани шест котенца и когато пораснаха, всички намериха нови стопани. Сега е ред на майката котка да намери постоянен дом, въпреки че в нейния случай всичко беше много по-сложно. Малко хора биха се осмелили да приютят котка с увреждания, която се нуждае от постоянни грижи.
![](https://bignews.bg/wp-content/uploads/2024/05/454322432.jpg)
Те се опитаха да потърсят собствениците на котката, но така и не намериха никого и дори възникна въпросът за евтаназията на котката. И тогава на котката помогнаха доброволци от частния приют „Milo’s Sanctuary“, където живеят котки със специални нужди – тоест болни или осакатени.
Една от техните доброволки, Зоуи Сеслер , веднага щом видя тази котка, веднага пожела да я вземе при себе си. Зоуи кръсти котката Trixiebelle Tenderhard (Нежно сърце) или просто Трикси. Веднага щом Зоуи взе Трикси на ръце, котката се сгуши до нея и започна да мърка сладко и да се търка в ръката й.
Никой не знае какъв е бил животът на Трикси, преди да се озове в приютите; никой дори не знае на колко години е. Но сега тя е добре. Тя ще живее останалите години в топлина и грижа.