Опозицията не е действителен опонент на управлението и затова президентът влиза в ролята на опозиция, каза пред БНР проф. Антоний Тодоров, преподавател в Нов български университет.
„Румен Радев използва всички възможности, за да може да играе тази роля. Разбира се, той няма онези правомощия и политически ресурси като една опозиция. Знаем конституционно къде е мястото му“, уточни той и припомни, че лидерите на „Продължаваме промяната“ са започнали политическата си изява като служебни министри в кабинет, съставен от президента Радев.
„Може би има нещо, което се е случило и не знаем докрай“.
Според политолога доц. Петър Чолаков президентът влиза в ролята на опозиция не за да се заяжда, а защото има очаквания в обществото към това управление:
„ПП дойде през 2023 г. като един полуфабрикат, защото дойде на крилата на ГЕРБ и на ДПС. Вместо сглобка, аз наричам това правителство „деляновата ръкавичка“. … Доверието в парламента е около 8%, одобрението на правителство е много ниско. Президентът е напълно в правото си да изразява критични бележки“.
Проф. Тодоров подчерта, че от правителство, което е на базата на голям компромис, за да има редовно управление, а не служебни кабинети, „бихме могли да очакваме само едно прилично управление на текущите дела, без да има радикални реформи“:
„Има неща в промените в Конституцията, които бяха направени набързо и под натиска на обстоятелствата. Имаше желание да бъдат твърде дълбоки, но не станаха. … Промените бяха направени на основата на днешната ситуация, но понеже са конституционни промени – трябва да се гледа по-напред“.
Фигурата на Румен Радев беше използвана от управляващите за сплотяване на редиците, коментира доц. Чолаков и добави:
„Това работеше до един момент. С наближаването на местния вот вече президента остана някъде встрани и участниците в управлението започнаха да се нападат взаимно“.
По думите му президентът има основание да критикува конституционните промени, защото част от тях изглеждат като нонсенс.
В предаването „Неделя 150“ двамата политически анализатори коментираха и влизането на България в Шенген, като уточниха, че риск е това, че няма договорена дата за влизане в Шенгенското пространство и по суша.
„Рискът е твърде дълго да останем само по въздух и море в Шенген“, смята проф. Антоний Тодоров.
Доц. Чолаков изказа мнение, че постигнатото споразумение не е било обяснено добре от премиера Николай Денков:
„В немски медии се говори, че изглежда има допълнителни условия, поставени от Австрия. Има си крушката опашка. … Все пак това влизане по въздух и море е постижение, но за бизнеса най-важно е да се случи и по сухопътните граници“.
„С посланието си Ахмед Доган иска да покаже, че Делян Пеевски не е толкова силен в ДПС, колкото му се иска на самия Пеевски“, смята Петър Чолаков и добави:
„Доган напомня на Пеевски да внимава да не се надскочи“.
Според него това е пореден финт на Доган и може да има трето решение, докато дойде датата за избор на председател на ДПС.
Проф. Тодоров изказа предположение, че Доган е искал през последните месеци да провери доколко Пеевски е приемлив за електората на ДПС:
„Има предразсъдък, че избирателите на ДПС са склонни да преглътнат всичко и да гласуват под строй, но това от 20 години насам не е вярно. Последното изявление на Доган показва, че той е разбрал, че не може да мине всичко и трябва да има някакъв вид компромис, за да може да бъде преглътната тази особена ролята на Делян Пеевски в ДПС, която никой не очакваше преди няколко години“.